5 rokov od smrti Jána a Martiny: Boli sme za slušné Slovensko a máme…
![](https://zahoracka.tv/wp-content/uploads/2020/02/senica-11-u.jpg)
Pred 5 rokmi, 21. februára 2018, vyhasol vo Veľkej Mači v okrese Galanta v Trnavskom kraji život investigatívneho novinára Jána Kuciaka a jeho snúbenice archeologičky Martiny Kušnírovej.
V roku 2018 trnavská župa udelila Jánovi a Martine – Cenu slobody Antona Srholca in memoriam. Koncom roka 2019 na ich počesť zorganizovala župa konferenciu Slovensko proti všetkým mafiám, na ktorej vystúpili slovenskí aj talianski novinári a právnici.
Občianska iniciatíva Za slušné Slovensko vznikla vo februári 2018 po vražde novinára a jeho snúbenice. Vo viacerých slovenských mestách aj na Záhorí boli zorganizované pietne zhromaždenia ako reakcia na tragickú udalosť. Zhromaždenia sa následne z pietnych pretransformovali na protestné po reakcii vlády a po tom, čo sa vyšetrovaním potvrdilo, že vražda súvisela s prácou novinára.
Pamätník slobody slova na pamiatku Jána a Martiny
Trnavský samosprávny kraj v spolupráci s pozostalými rodinami a širšou odbornou verejnosťou vyhlásil v decembri 2021 verejnú výtvarno-architektonickú súťaž. Jej cieľom je na mieste tragédie Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej vytvoriť pietne miesto. Zámerom vybudovania pamätníka v obci Veľká Mača je pripomínať, uchovávať a podnecovať ľudí k diskusiám s patričnou úctou.
Porota v zložení (riadni členovia): Bohunka Koklesová, Iľja Skoček, Sabina Jankovičová, Ilona Németh, Petr Hájek, Jozef Kuciak, Jozef Viskupič a Lukáš Kušnír na zasadnutí 21. apríla 2022 hodnotila 27 z 30 odovzdaných návrhov.
Pamätník slobody slova – 1. miesto
![](https://i0.wp.com/zahoracka.tv/wp-content/uploads/2023/02/vitazny-navrh.jpg?resize=640%2C423&ssl=1)
Návrh č. 27, Benjamín Brádňanský, Vít Halada, Martin Piaček
Naklonenie, nerovnováha a vychýlenie sú hlavnou symbolikou a konceptom návrhu, ktorý prezentuje jednoduché a silné gesto k tragickej udalosti. Na jednej strane berie, ale na druhej pridáva. Zrozumiteľný jazyk práce s terénom vytvára niekoľko rovín priestorového prežitia. Z ulice takmer neviditeľný, len s náznakom nového horizontu na opačnej strane pozemku. Betónový objekt hlavného vstupu so zázemím vytvára v území obce veľmi citlivý zásah s minimálnou výškou do úrovne zábradlia so zelenou kulisou živého plota. Možnosť takýto priestor v prípade potreby uzatvoriť je vnímané pozitívne.
Samotný pamätník, resp. jeho komponenty, umne pracujú s veľkorysou záhradou a atmosférami, ktoré je možné zažiť aj v nepriaznivom počasí. V zapustenej časti pamätníka môže návštevník ľahko zabudnúť na okolie v ktorom sa nachádza a v závetrí kontemplovať. Zdvihnutá záhrada zas ponúka opak a otvára nový pohľad do budúcnosti. Takto prístupné plochy majú spoločenský presah a potenciál. Aj napriek vizuálne osobitej a expresívnej prezentácií návrhu je pamätník jednoznačnou a príťažlivou odpoveďou na podobu pamätníka v zástavbe rodinných domov. Nedomyslené je konštrukčné riešenie naklonenej záhrady a materiálové riešenie týchto oporných plôch, ktoré ju budú v teréne tvarovať. Otázna je aj bezpečnosť pohybu návštevníkov a súkromia okolitých objektov, na okraji zdvihnutej záhrady. Jasný nebol ani účel použitia veľkých kamenných prvkov v rámci záhrady, resp. je potrebné doplniť návrh mobiliáru.
Súťažný návrh má silný koncept. Treba však detailne dopracovať konštrukčné a materiálové riešenia prvkov a objektov. Chýba vizuálne označenie pamätníka vo vstupnej časti a riešenie plôch medzi cestnou komunikáciou a vstupom do pamätníka.
Viac informácií o súťaži a ďalších prihlásených projektoch